16.8.05
Això no és tornar
Tornar amb la bastida desèrtica no és tornar.
Tenim la sensació d'haver-nos quedat a mig camí, al llimb, sense inventiva per seguir fent el que ens rota i mancats d'esma per reprendre la feina acumulada. Surem enmig dels dos punts, acostant-nos a poc a poc cap a la rutina del paleta, la crònica de barri i l'últim crit en les lletres nostrades.
Abans tornar era posar-se la màniga llarga, era un matí fresquet, era la primera tassa de cafè amb llet calenta, era la jaqueta a la bossa perquè al vespre refrescaria... I tots els col·leccionables lluents i arrenglerats al peu del quiosc, i la Lliga començadíssima i amb favorits i tot, i les acadèmies d'idiomes plenes d'adolescents mastegant el mytaylorisrich.
Ara es torna encara amb la xancleta regnant entre els dits dels vianants, el sol que peta per eixugar el biquini de la veïna, la llet freda que no apaivaga la calor que ja fa de bon matí... I el quiosquer de guàrdia que encara no té clar on té segons quina revista ni ha memoritzat quin diari compra cadascú, els partidets de pretemporada presos massa seriosament pels addictes a la pantalla verda i les acadèmies encara envaïdes d'estrangers que volen aprendre la llengua de Cervantes i la Macarena.
I la bastida que acumula pols. I ni un trist camió fent marxa enrere pel carrer amb aquell xiulet adespertadorat. Això no és tornar.
NOTA 1: Al rebost: amanida egípcia del Fidel.
NOTA 2: Mentre érem de vacances hem sortit (amb Rebost i tot) a l'especial sobre blocs de Vilaweb i del suplement Presència del diari El Punt. Gràcies! A l'estiu, tot és notícia!
Tenim la sensació d'haver-nos quedat a mig camí, al llimb, sense inventiva per seguir fent el que ens rota i mancats d'esma per reprendre la feina acumulada. Surem enmig dels dos punts, acostant-nos a poc a poc cap a la rutina del paleta, la crònica de barri i l'últim crit en les lletres nostrades.
Abans tornar era posar-se la màniga llarga, era un matí fresquet, era la primera tassa de cafè amb llet calenta, era la jaqueta a la bossa perquè al vespre refrescaria... I tots els col·leccionables lluents i arrenglerats al peu del quiosc, i la Lliga començadíssima i amb favorits i tot, i les acadèmies d'idiomes plenes d'adolescents mastegant el mytaylorisrich.
Ara es torna encara amb la xancleta regnant entre els dits dels vianants, el sol que peta per eixugar el biquini de la veïna, la llet freda que no apaivaga la calor que ja fa de bon matí... I el quiosquer de guàrdia que encara no té clar on té segons quina revista ni ha memoritzat quin diari compra cadascú, els partidets de pretemporada presos massa seriosament pels addictes a la pantalla verda i les acadèmies encara envaïdes d'estrangers que volen aprendre la llengua de Cervantes i la Macarena.
I la bastida que acumula pols. I ni un trist camió fent marxa enrere pel carrer amb aquell xiulet adespertadorat. Això no és tornar.
NOTA 1: Al rebost: amanida egípcia del Fidel.
NOTA 2: Mentre érem de vacances hem sortit (amb Rebost i tot) a l'especial sobre blocs de Vilaweb i del suplement Presència del diari El Punt. Gràcies! A l'estiu, tot és notícia!
![Creative Commons License](http://creativecommons.org/images/public/somerights20.png)